‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Hai, tată.
‎Ticăloasa dracului!
‎Morris.
‎Nu. Tată!
‎Ajută-mă!
‎Tată!
‎Linda. Linda, unde ești?
‎Linda?
‎Ce se întâmplă? Linda, spune-mi ceva!
‎Știu unde e.
‎E o zonă abandonată în închisoare.
‎Acolo o țin pe Linda.
‎Toți sunt implicați? Autorități, gardieni?
‎Se prea poate.
‎De necrezut!
‎Ce ticăloși.
‎Mă bucur că știi, dar...
‎Ce ticăloși!
‎- Îi zic lui Morris. ‎- Nu.
‎- Mai așteaptă. ‎- Cât?
‎Nu știu.
‎Dacă-s toți implicați,
‎s-o luăm încet.
‎Ticăloaso!
‎De ce ai făcut-o? De ce?
‎Am fost corect cu tine.
‎Taci!
‎Uite, frumoaso.
‎Dacă mai faci prostii din astea, ‎jur că te omor.
‎Ai înțeles?
‎Dacă greșești...
‎te omor.
‎Și m-ar durea.
‎M-ar durea.
‎- Dacă... ‎- Taci, nebuno!
‎Fii cuminte.
‎Să fim prieteni.
‎Noi...
‎prieteni.
‎Bine? Prieteni.
‎Ticăloasă proastă.
‎Vă rog să-nțelegeți, nu se pune problema
‎să prezentăm un raport ‎cu opinii atât de contradictorii.
‎Vă rog. Frida.
‎În raportul tău,
‎ai folosit cuvântul „psihopat” ‎pentru Santito.
‎Julián, de acord?
‎Juan Pablo, zis și Santito,
‎n-a avut niciodată tendințe psihopate.
‎- Hai... ‎- E nevrotic,
‎ca toți ceilalți de aici.
‎Starea lui psihică e stabilă
‎și percepe realitatea
‎în acord cu mediul.
‎Am lucrat intens și a progresat mult.
‎Avem opinii net diferite.
‎E încă toxicoman
‎și depinde de controlul nașului său.
‎E un stereotip.
‎Liniștiți-vă.
‎Respirați. Să nu ne certăm.
‎În timpul discuțiilor,
‎spiritele se încing ‎și vorbim fără să gândim.
‎Dar fiți prudenți. Să fim precauți.
‎Din preaplinul inimii
‎vorbește gura, Frida.
‎- Bine. Dar... ‎- În plus,
‎penitenciarul e un model ‎la nivel național.
‎Nu înțeleg de ce ești mereu ‎contra noastră, doamnă doctor.
‎De ce să eliberăm un om ‎care, evident, nu e sănătos?
‎Alții așteaptă luni în șir ‎să fie eliberați.
‎De ce vrem ‎să fie un miracol cazul lui Santito?
‎Nu vrem.
‎Trebuie să plec.
‎Acesta e raportul ‎și temeiul refuzului meu.
‎Mă scuzați.
‎Pablito, ți-ai lăsat jucăriile vraiște.
‎Ia-le de pe jos!
‎Pablito?
‎Dragul meu?
‎Blanca.
‎Blanquita?
‎Aici sunt, dragule.
‎Mi-ai adus ceva?
‎Ce faci?
‎Nu.
‎Nu se poate. Ce faci aici?
‎Ce faci aici?
‎Ascultă, Porfis,
‎să-ți spun un lucru.
‎Asumarea răspunderii face parte ‎din maturitate.
‎- Și știu că vrei să crești. ‎- Știu.
‎Dă-mi banii.
‎Știu. Îi voi avea curând. Sunt aproape.
‎Mereu spui așa, Porfirio.
‎Nu.
‎Lasă-mă câteva zile.
‎În afacerea asta, nimeni nu scapă ‎fără să-și achite datoriile.
‎Știu.
‎Fie cu bani, fie...
‎O să te plătesc.
‎Nu te speria, Porfis.
‎- Liniștește-te. ‎- Stai.
‎Haide.
‎- Ar trebui s-o uzi. ‎- Da.
‎Altfel, moare.
‎Ticălosule.
‎- Vreau banii. ‎- O să-i ai.
‎Fac eu rost de ei.
‎Nu e nevoie, omule. O să plătesc.
‎Apropo, Pablito și Blanca au mers ‎la piață.
‎Domnule.
‎A venit Silvestre.
‎Ați vrut să mă vedeți?
‎Ia loc, Silvestre.
‎Avem o problemă.
‎Știi ce spun.
‎Nu, domnule.
‎Nu știu care ar putea fi problema.
‎Am două plângeri contra ta.
‎Ești de negăsit.
‎Vreau să fii permanent la locul tău.
‎Nu accept scuze, Silvestre.
‎Nu-ți îndeplinești sarcinile ‎și părăsești zona atribuită.
‎De ce?
‎Nu, păi...
‎Sigur, alaltăieri
‎m-ați rugat s-ajut în sala de mese,
‎dar...
‎A fost o problemă care mi-a luat mai mult
‎- ...decât... ‎- Ce?
‎O problemă cu un deținut.
‎Mi-a luat ceva timp.
‎Nu mai spune!
‎Primești ordine de la deținuți?
‎Nu, domnule.
‎Treaba e...
‎A fost mai degrabă... o favoare personală.
‎Am greșit și...
‎Recunosc, nu am scuze.
‎Presupun
‎că nu-i ajuți pe toți deținuții.
‎Foca a fost?
‎Tavares?
‎Fă bine
‎și zi-mi ce dracu' faci ‎cu Mariano Tavares.
‎Păi, domnule,
‎nu e chiar...
‎o mică favoare.
‎Ce ai să faci?
‎Haide.
‎Mă răzbun.
‎Nenicule.
‎- Ce? ‎- Ai să șezi acolo?
‎Nu am stăpân, ți-am zis.
‎Suntem egali și aici e loc.
‎Picudo. Se poate?
‎Dă-i drumul.
‎Așază-te.
‎E tare de tot.
‎Tatuajul.
‎Frumos.
‎Fă-l aici.
‎Uite.
‎Stai așa.
‎- Asta e? ‎- Absolut.
‎E aripa veche.
‎Din câte am auzit.
‎- De la cine? ‎- De la veterani.
‎Sunt aici de-o viață.
‎Cică e un tunel
‎care te duce afară.
‎Unde e tunelul ăsta?
‎Nu știu, nene.
‎Celula în care te-au închis ‎e în aripa veche.
‎Tunelul trebuie că e acolo.
‎E unul care știa povestea pe dinafară.
‎Cine?
‎Elegante.
‎Mici secrete, ticălosule?
‎Vreau să știu ce mic secret e ăsta.
‎De unde se-aude?
‎Cine e asta?
‎Cine e?
‎- O americancă. ‎- Americancă?
‎Ce caută aici?
‎De ce nu mi-ai zis? Mai demult?
‎A trebuit să te oblig să-mi spui, boule.
‎Dă-mi o sticlă. Ceva băutură.
‎Mai am două.
‎Elegante.
‎Cine întreabă?
‎Un prieten.
‎Vreau să te cinstesc.
‎Ce zici?
‎Și e din ăla bun.
‎Intră!
‎Intră.
‎Rareori avem parte de marfă bună aici.
‎Nu mai e cazul.
‎Eu învârt marfa acum ‎și o distribui personal.
‎- Noroc! ‎- Noroc!
‎Auzi, se zvonește...
‎că erai aici...
‎când încă era folosită aripa veche.
‎Într-adevăr.
‎Cum era?
‎Păi...
‎de ce vrei să știi?
‎Vreau să scriu despre La Rotunda. ‎Cum era atunci, cum e acum.
‎Ce pot să-ți zic?
‎Când eram acolo,
‎lumea venea din cealaltă parte.
‎Iar noi, restul, continuam ‎să ne facem treaba.
‎- Pricepi? ‎- Da.
‎Am fost asasin plătit.
‎Dar în altă viață.
‎Când ești tânăr,
‎faci tot posibilul să ajungi un baștan.
‎Dar apoi îți dai seama
‎că nu contează dacă ești baștan.
‎Oricum murim cu toții.
‎Uite ce e, puștiule.
‎Dacă vrei să evadezi,
‎îți spun sincer...
‎Eu n-am reușit.
‎Ai încercat?
‎De câteva ori.
‎Se poate ajunge în aripa veche?
‎- Ce mai faci? ‎- Cu ce vă servesc?
‎- Două fripturi cu cartofi. ‎- Imediat.
‎Sunt lihnit, și tu?
‎O întrebare.
‎Îți place asta?
‎- Ce? ‎- Da, nu...
‎nu ți se pare minunat că poți...
‎să-ți mănânci ‎taquito,‎ să ieși o vreme
‎și să-ți vezi târfele? Toate astea?
‎Sigur că da, doar știi.
‎Încotro bați șaua?
‎Mă tragi în piept.
‎Ba nu, amice.
‎Nu?
‎Să ții o americancă
‎în închisoarea mea nu asta înseamnă? ‎Tu cum îi zici?
‎Cine ți-a zis?
‎O păsărică.
‎De fapt, mâța care vrea ‎să mănânce păsărica: Silvestre.
‎Idiotul dracului.
‎N-am vrut să te deranjez cu asta.
‎Ce vorbești? Mă distrugi.
‎Nu pricepi? Dacă se află?
‎Nu, n-are să afle nimeni.
‎Taică-su e ultimul care vrea asta.
‎Taică-su? Cine e?
‎John Morris.
‎Judecător texan.
‎Lasă-mă... Judecător?
‎Cred că mă iei la mișto.
‎Ar trebui să ai boașe mari ‎sau să fii idiot.
‎Ticălo...
‎Zi-mi o cifră.
‎Șase milioane.
‎Mă bagi în rahatul ăsta ‎pentru șase milioane
‎împărțite cine știe între câți inși?
‎Șase milioane de dolari, neghiobule.
‎Înțeleg.
‎Înțeleg. Așa da!
‎Dolari.
‎Cât îmi iese?
‎- Nu mă lua la mișto. ‎- Nu te iau.
‎Dar e hotelul meu.
‎Ai pe cineva într-o cameră la mine. ‎O cameră de lux.
‎Ce?
‎Cucoanei îi mai trebuie ceva?
‎Apă caldă? Prosoape? Ce?
‎Peniche.
‎Ești un ticălos.
‎Îți stau la dispoziție.
‎Gândește-te. Ești un tip onest. ‎Stabilește partea mea și gata.
‎Îmi zici mai târziu. Mi-e foame rău.
‎Sunt lihnit.
‎Tacourile!
‎Ce faci, dnă doctor?
‎Nu te speria. Așa urât sunt?
‎Ce faci aici? ‎Ar trebui să fii în aripa ta.
‎Sunt un deținut bun.
‎Sunt cuminte, îmi fac corvezile.
‎Îmi mănânc supa. ‎Sunt ca și reabilitat și primesc învoiri.
‎Nicio frică, sunt o companie plăcută.
‎- Scuză-mă, te rog. ‎- Fii sinceră.
‎De ce mă urăști?
‎- Mi-ești indiferent. ‎- Serios?
‎Relația noastră e profesională.
‎Atunci, de ce-mi blochezi ‎eliberarea temporară?
‎Nu știu cine ți-a zis,
‎dar nu le arătăm deținuților rapoartele.
‎M-am chinuit prea tare, ‎încât să te las să distrugi totul.
‎O vezi?
‎Frumoasă locuință.
‎Mai potolește-te.
‎Bună dimineața, frumoaso.
‎Bună dimineața, bestie.
‎Ce dracu'...
‎Pastilele astea mă dau peste cap.
‎Dar nu mi-a trecut pofta.
‎Dac-ar afla nevastă-mea ‎ce-mi fac pastilele...
‎Dă-o naibii.
‎Nu e cam devreme ‎să vorbești de nevastă-ta, boule?
‎Știi ce-ți trebuie?
‎- Sex? ‎- Nu.
‎Un psihiatru.
‎Las-o moartă.
‎La fel a zis și Santito.
‎Dar, dacă mă duc, mă cumințesc.
‎Ar trebui să mă întorc la soție ‎și nu vrei asta.
‎Sigur că nu.
‎- Plec la muncă, iubitule. ‎- Nu.
‎- Cum așa? S-a făcut ora. ‎- Nu.
‎Ai venit cu pastila,
‎așa că treci la treabă, iubito.
‎- Nevastă-ta face așa? ‎- Nu.
‎Și așa?
‎Hai, dă-i drumul.
‎Ia să vedem.
‎Așa.
‎Unde te duci?
‎La McAllen.
‎Un american cu probleme, trebuie să-l văd.
‎Ies bani frumoși.
‎- Aveai de gând să-mi spui? ‎- Știi cum e.
‎Asta-i munca.
‎Bine. Mă bucur că pleci.
‎Te duci la Lázaro și îi ceri niște bani.
‎Căci...
‎copilului îi trebuie hrană și haine ‎și nu mai merge așa.
‎Da, sigur, nu mă gândisem.
‎Îi facem o favoare, ne-o întoarce.
‎Da, dar treaba cu Camila a fost de mult.
‎Ce? Viața merge înainte.
‎Să facem niște poze. ‎S-ar putea simți motivat să...
‎Să se adune.
‎- Da. Dar să fim rapizi. ‎- Da?
‎- Mă grăbesc. ‎- Bun. În grădină?
‎- Da. ‎- Bine. Scumpule!
‎Hai să-ți fac poze.
‎Ca nou.
‎Bună ziua.
‎VIZITĂ CONJUGALĂ
‎Ce mai faci, Mariano?
‎Ai vreo rudă aici?
‎Lasă-l, pe tine te-am întrebat.
‎Sunt sora lui Cebollín.
‎- Nu fi ticălos. ‎- Hai, Mariano.
‎Afacerea mi-ai luat-o. Ce mai vrei?
‎- Îi datorezi ceva? ‎- Liniștește-te, Mariano.
‎Nu trebuie să-mi zici nimic.
‎Dar, dac-ai venit pentru frate-tu ‎sau pentru altă datorie, n-ai grijă.
‎Sunt Mariano Tavares.
‎Voi avea grijă de tine.
‎Nu-mi bat joc de oameni.
‎Dar stilul tău mă îngrețoșează.
‎Să vorbim de la bărbat la bărbat.
‎Ca-ntre prieteni. Dar...
‎Nu-i poți da altuia afacerea mea
‎pur și simplu, da?
‎Am ajuns aici înaintea ta
‎și nu m-a deranjat să lucrez pentru tine.
‎Vino să mă vezi mai târziu.
‎Mor de nerăbdare să iau micul dejun.
‎Domnule.
‎Doctor Frida e aici.
‎Să intre.
‎Da. Veniți, doamnă doctor, vă rog.
‎Mulțumesc.
‎- Bună ziua. ‎- Doamnă doctor.
‎Ce mai faceți?
‎Santito m-a amenințat azi-noapte.
‎Mi-a arătat o poză a clădirii mele.
‎De ce au deținuții celulare?
‎De unde știa Santito
‎că m-am opus eliberării lui temporare?
‎- Nu se poate. ‎- Doar Marcial, Julián,
‎- ...dv. și eu știam. ‎- O clipă.
‎Fridita, nu te speria. ‎Îmi fac griji, dar stai puțin.
‎Să privim în perspectivă.
‎E Santito. Vorbește multe.
‎Să învățăm să-l suportăm.
‎- Să suport amenințări? ‎- Nu. Dar...
‎Să zicem c-a aflat. ‎Cineva a fost indiscret.
‎Da. Și ce? Mă întreb:
‎ce-ți poate face Santito? E încarcerat.
‎- Are oameni afară. ‎- Frida.
‎Dacă le-aș spune șefilor ‎câte amenințări primesc...
‎Te rog să faci ordine ‎înainte să scapi din mână situația.
‎Fir-ar...
‎Ușurel, iubitule.
‎Nu-mi zice așa. ‎Nu-mi place să-mi zici așa.
‎Zău, idiotule? Cum să-ți zic?
‎Foca, precum ceilalți.
‎Cum ți-a zis sora lui Cebollín?
‎- Cum ți-a zis? ‎- Futu-i!
‎Stai. Oprește-te.
‎Ești supărat pentru Marcial?
‎Dacă-s supărat?
‎Ți-am zis că m-am răzbunat, fii serios.
‎Iartă-mă. Las-o moartă.
‎Nu te răsfăț eu?
‎Continuă, să nu se infecteze.
‎Așa.
‎Altceva, domnule?
‎Nimic, dragă Rox.
‎Bine. Mă scuzați.
‎- Du-te. ‎- Domnule Tavares.
‎A naibii de mișto ferma.
‎Adun bani pentru terenul vecin. ‎Cinci milioane.
‎De dolari?
‎Fii serios, doar nu e insulă. Mai lasă-mă.
‎Trebuie că faci bani frumoși.
‎Aș face precum cowboy-i din filmele vechi.
‎I-aș alunga cu arma în mână.
‎Nu știu de ce naiba fac afaceri ‎cu sălbaticii.
‎În fine, planul e
‎s-o ducem pe americancă acolo, ‎să fie ferită.
‎De acord, amice.
‎Doar spune ‎și oamenii mei au să se ocupe de rest.
‎Apropo, zi-i idiotului de Santito
‎să-i dea pace doctoriței.
‎Nu crezi c-avem pe cap ‎lucruri mai importante?
‎Ca René Santana. Când se întoarce?
‎PENITENCIAR NUMĂRUL 42
‎Nu se întoarce.
‎De ce?
‎A murit în timpul răpirii.
‎Mă așteptam la un rahat de genul ăsta.
‎Fir-ar al dracu'...
‎Noroc c-am vorbit cu văduva. ‎Altfel, am avea o problemă.
‎Nemernicule.
‎Deci știai că nu e la maică-sa.
‎Nu-s prost.
‎Doar par așa.
‎Pășește cu grijă, Mariano.
‎Du-te la magazia de alimente.
‎Când ești acolo,
‎privește împrejur.
‎În fundul încăperii
‎e o ușă.
‎Cred c-au pus niște frigidere acolo.
‎Încearcă să memorezi traseul.
‎Te poți rătăci foarte ușor.
‎Ține-o tot înainte
‎și, pe unul dintre holuri,
‎ai să vezi o gaură în zid.
‎Te va duce într-o curte.
‎Traversezi curtea
‎și dai de aripa veche.
‎Există multe amintiri
‎și multă durere
‎în tot locul.
‎Căcat!
‎Nemernicule.
‎Mai aproape, ticălosule.
‎Mai aproape, fătălăule. Apropie-te!
‎Din nou.
‎Așa.
‎Am reușit!
‎Mai aruncă o dată, fătălăule.
‎- L-am găsit. Sunt lângă el. ‎- Stai.
‎Pauză.
‎Pe bune? Pe bune, domnule?
‎Bine.
‎Nenorocitule.
‎Ce vrei, ticălosule?
‎- Ce ai? ‎- Întreabă-l.
‎Întreabă-l pe Tavares.
‎Ce e, nașule?
‎De-acum înainte,
‎nu te mai apropii de dr. Frida. ‎Ai înțeles?
‎Ce-ai zis?
‎- Nu face pe prostul. ‎- ‎Nu, bine.
‎Bine, am înțeles.
‎Am înțeles.
‎Pune o vorbă bună pentru mine.
‎Târfa a zis că nu-s apt ‎pentru eliberarea temporară.
‎- Nu e adevărat? ‎- ‎Ba da.
‎- ‎Dar nu-i treaba ei. ‎- Ascultă, Santito.
‎Eliberarea ta nu depinde nici de ea, ‎nici de Dumnezeu,
‎ci de mine, ticălosule.
‎Unde ți-e amicul Dante?
‎Am fost în curte ‎și nu vindea nimeni marfă.
‎- ‎De-asta l-am mazilit pe Foca. ‎- O să...
‎Vorbesc eu cu el.
‎Fă-o. E omul tău.
‎Nu mă face să regret că te-am ascultat.
‎Să mergem! ‎Să plecăm dracului de-aici. Hai!
‎E cineva?
‎Nu te speria. Taci.
‎Taci.
‎Mai repede!
‎Repede!
‎Du-te.
‎Stai aici.
‎- Ție-ți spun. Stai aici. ‎- Du-te.
‎- Privește-mă. Ești bine? ‎- Da.
‎Da, sunt...
‎- Te-au rănit? ‎- Nu.
‎- Pe cuvânt? ‎- Da.
‎Fii atentă.
‎- Da. ‎- Atenție.
‎- Ești într-o pușcărie mexicană. ‎- Ce?
‎- Da. ‎- Ce?
‎- O să mă-ntorc. ‎- Stai.
‎- Te rog, nu... ‎- Taci.
‎Uită-te la mine!
‎Linda, eu sunt.
‎Mă întorc.
‎- Mă întorc. ‎- Întoarce-te.
‎Da.
‎Ce faci, blondo?
‎Am învățat engleză de pe casete video.
‎Bună dimineața.
‎Ce mai faci?
‎Unde mi-e șapca?
‎Nu port șapcă.
‎Nicio grijă.
‎Ce este?
‎Voi fi sincer cu tine.
‎În locul tău, și eu m-aș teme,
‎dar privește latura bună.
‎Avem multe în comun.
‎Vino încoace.
‎Hai! Vino!
‎Vino.
‎Vino!
‎Te-am iertat c-ai sunat.
‎Dacă uiți, și eu uit.
‎Meriți scuze.
‎Te iert, dar, ca precauție, ‎ai să stai așa.
‎Hai, mănâncă-ți supa.
‎E bună, eu am făcut-o.
‎Mănâncă.
‎Hrană. Mănâncă.
‎Te simți bine?
‎Ce?
‎Ce s-a-ntâmplat?
‎- Nu știu ce-i asta. ‎- Mă...?
‎Nu știu ce e.
‎Nu știu.
‎- A fost cineva aici? ‎- Ce?
‎Cine a fost aici?
‎- Nu știu. ‎- A fost cineva?
‎Mama dracului...
‎- Nu... ‎- Al cui e sângele? Zi!
‎- Zi, fir-ar... ‎- Nu știu.
‎Nu l-am mai văzut.
‎Dacă mă minți, ești terminată.
‎Jur, ești terminată!
‎Santito! Santito!
‎A fost cineva la ea în celulă.
‎Poate e încă acolo.
‎Futu-i! Muerto, să mergem!
‎Hai, mișcă!
‎- Să mergem. ‎- Nu tu, rămâi aici.
‎- Hai! ‎- Dă-mi și mie unul.
‎Repede!
‎La o parte!
‎- Deschide! ‎- La o parte!
‎- Hai! ‎- Deschide, hahalero!
‎- Deschide! ‎- Hai!
‎Duceți-vă!
‎Futu-i!
‎Cumbias.
‎Cumbias! Acolo.
‎Deschide odată!
‎Uite, sânge!
‎Hai! Pe-aici!
‎Pe-acolo! Fuga!
‎Repede!
‎- Tipul cel nou... ‎- Atenție!
‎Fir-ar...
‎Spune-i, Linda.
‎Altfel iese urât. E șeful meu, e...
‎Taci. La o parte, boule!
‎Acum vorbești cu cine trebuie.
‎Nu am răbdare.
‎Așa că spune-ne.
‎Cine a fost aici?
‎Deci vorbești engleza.
‎Bun, presupun c-ai să înțelegi...
‎Eu...
‎nu știu.
‎Dormeam. Ți se cam urăște aici.
‎Ți-ai tras iubit, americancă tâmpită?
‎Vreun latino sexy?
‎Nu.
‎Nu-mi plac animalele.
‎Și-asta sunteți voi, toți mexicanii.
‎Șobolani blestemați.
‎Ar trebui să vă sterilizeze pe toți, ‎să nu vă înmulțiți.
‎Mucoasa asta are o problemă rasială.
‎De-asta nu ne răspunde taică-tu ‎la telefon?
‎Te urăște la fel de mult ca mine.
‎Am înțeles.
‎Tăticuțului nu-i pasă de fetița lui.
‎Ultima șansă.
‎Cine a fost aici?
‎Nu știu.
‎Nu?
‎Bine.
‎- Să trimitem un suvenir. ‎- Ce?
‎Nu, șefule, nu!
‎Vă zic!
‎- Taci! ‎- Dumnezeule!
‎De ce tot trimit mexicanii părți de corp?
‎Bine. Era gras, urât
‎și duhnea ca un căcat.
‎Nu plânge.
‎Mulțumesc.
‎Să mergem.
‎Idiotule! Hai să mergem!
‎Jur c-am lăsat-o singură o secundă.
‎Silvestre-i de vină, ‎i-am zis să fie vigilent.
‎Ții minte când mi-ai zis ‎de ce te-au închis?
‎Da.
‎Tu, cuțitul și taică-tu întins la podea,
‎fiindcă a dat în maică-ta?
‎Da.
‎Mi s-a părut frumos că i-ai luat apărarea.
‎Îmi place asta la tine.
‎Că-ți pui pielea în joc pentru femei.
‎Înseamnă că ești băiat bun, Bocinas.
‎Din păcate,
‎nu poți să le aperi pe toate femeile.
‎Fiindcă nenorocita asta
‎nu e maică-ta.
‎Nenorocita asta
‎profită de tine, tembelule.
‎Americanca îmi va aduce
‎o găleată de bani.
‎Ai grijă de banii mei, Bocinas.
‎Suntem dedicați muncii noastre.
‎Dăm rezultate, căci...
‎doar asta contează. Rezultatele.
‎Nu prea înțeleg.
‎Păi, vedeți...
‎Fratele meu e acolo.
‎Își riscă viața.
‎Închis cu toți infractorii.
‎Și, între timp, îi cresc fiul.
‎Absolut.
‎Fratele tău e foarte mândru de tine. ‎Acum înțeleg de ce.
‎Mulțumesc, dle.
‎Și vă știu om rezonabil, așa că...
‎vă întreb...
‎dacă credeți ‎că ați putea să ne oferiți vreo
‎răsplată pentru ce facem.
‎Ce ți-am zis?
‎Te încrezi în ei.
‎Să-ți spun drept,
‎am avut pe cap alte probleme zilele astea.
‎Sigur ne vom înțelege cumva.
‎Nu uita importanța sarcinii tale, ‎Porfirio.
‎Nu, domnule. Și...
‎dacă informația despre locul ‎unde e Linda nu contează,
‎mă voi întoarce în frumoasa mea țară și...
‎Ascultați, domnule.
‎Lázaro mi-a spus.
‎Are o pistă. ‎Nu mi-a putut da detalii, însă...
‎Suntem aproape. Nu vă vom dezamăgi.
‎Dv. ne veți dezamăgi?
‎Niciodată n-am dezamăgit pe cineva.
‎Întreabă-ți fratele.
‎Iar engleza ta e jalnică.
‎Asta e ușa. Sari înainte.
‎Ăsta-i tipul. Da, el e.
‎Uite. Cuauhtémoc.
‎- Vrei? ‎- Cuauhtémoc l-a văzut.
‎- Pleacă. ‎- Mariano...
‎Don Mariano Tavares.
‎Don Mariano.
‎Scuze că n-am venit mai repede.
‎Mă cunoașteți, nu?
‎Nu mă dau în lături de la nimic.
‎Am lăsat treaba să se liniștească.
‎Marfa care mi-a fost furată ‎îi putea fi furată oricui.
‎Ce vrei?
‎Lăsați-mă...
‎să-mi recapăt afacerea.
‎Adică...
‎Cum pot să vă recâștig încrederea?
‎Fac orice vreți. Orice.
‎Ce e de râs? Curtea aia era de rahat.
‎- Am ajutat-o să se dezvolte. ‎- Nu fi necuviincios!
‎Nu.
‎Dacă nu v-aș respecta, aș fi afară.
‎Făcând afaceri pe cont propriu, în loc...
‎să vin la dv., nu-i așa?
‎Ce ai pățit?
‎Aici?
‎La Unión m-au lovit cu o sticlă. ‎Am mai spus-o.
‎Dar asta mai demult, nu?
‎De ce mai sângerezi ca un porc măcelărit?
‎Am diabet, nu se vindecă.
‎Termină, cretinule.
‎Și Florentino mi-a pus un căcat...
‎Nu-mi spune ce căcat ți-a pus Florentino.
‎Nu te agita, Foquita.
‎Suntem doar doi bărbați care vorbesc, da?
‎Desigur.
‎E posibil ca Foca...
‎să spună adevărul ‎și bobocul să fie mai rău.
‎Diente? Lasă-mă naibii, nașule. ‎Nu, tipul e beton.
‎Tacă-ți dracului fleanca!
‎Caută-l pe Dante și du-l la atelier.
‎S-a făcut.
‎Vă vreau față în față.
‎- Ce zici? ‎- De acord.
‎- Mișcă, ticălosule. ‎- Da.
‎Termină, fir-ar a dracului!
‎- E vreo problemă? ‎- Nu.
‎Du-te la atelier.
‎Ce faci, Picudo?
‎Limbă ascuțită.
‎Ditamai scula.
‎Unde-i Diente?
‎- Pe-aici. ‎- Unde? Ce vrei să spui?
‎- Înăuntru? ‎- Te caută Santito, boule.
‎Ce faci? Unde erai?
‎Aici, citeam.
‎E o problemă. Nașu-meu vrea să te vadă.
‎Acum?
‎Nu, stai liniștit. ‎Vino la noi după ce-ți dau drumul.
‎Mișcă! Normal că acum.
‎Ești caraghios, idiotule.
‎De-asta te plac. Mișcă!
‎Gașca-i completă.
‎Ce faci, Foca?
‎Mersi, Santito.
‎Acum, șterge-o.
‎- Ai de făcut teme. ‎- Și tu?
‎Nu m-ai auzit?
‎Șterge-o!
‎Bine.
‎Păi, asta e.
‎Știți de ce e periculos să minți?
‎Da.
‎Când spui o minciună, ‎trebuie s-o acoperi cu încă una
‎și cu încă una și tot așa, ‎până n-o mai scoți la capăt.
‎Cei mai buni mincinoși sunt ‎cei mai tăcuți.
‎Sigur.
‎- Mă fac înțeles? ‎- Da.
‎Aici e o afacere și toți o știu.
‎Toate-s bune.
‎Ai ce mânca.
‎- Da. ‎- Trăiești și nu ucizi.
‎Dar, câteodată, moare câte unul.
‎Și-atunci îți dai seama.
‎- Nimic nu e gratis. ‎- Nu.
‎Și Iisus, pe cruce, cred c-a gândit asta.
‎„Mi-am dat viața pentru niște idioți.”
‎Dar era prea târziu.
‎Uneori, trebuie să omori pe cineva.
‎Până și pe Hristos.
‎În loc să-i omori ‎pe toți dobitocii deodată.
‎- Mă urmărești? ‎- Da.
‎Nu mi se pare.
‎Ia de-aici!
‎Pe cine crezi că înșeli?
‎Nenorocitule!
‎Am lichidat concurența, ticălosule.
‎Să nu dormi.
‎Căci, aici...
‎singura persoană cu care am răbdare...
‎e femeia mea.
‎Santito!
‎Subtitrarea: Andrei Albu